Mõtlesin, et panen ikka midagi kirja ka! Kaua ma ikka teid teadmatuses hoian🙊
Ma armusin ära. Kõik teavad väga hästi, et mul pole peale Hendrikut suhet olnud ja olen senimaani kõik tunded ära blokeerida, end ära isoleerida ja elada oma igavat igapäeva elu–muidugi ka hunniku kohustustega.
See kõik toimus nii kiiresti. Muidugi, kõik algas Tinderist. Mul on sellega alati olnud on-off suhe, sest ühel hetkel mõtlen, et kõik on nii pointless ja kuidas üldse leiab sealt mingisuguse armastuse. Heal juhul üheöösuhte, mida ma ei harrasta.
Alguses hoidsin end väga tagasi, et mitte üleni sees olla. Lõpuks läks kuidagi nii tormiliseks ja ühel hetkel ei saanudki enam aru, et olin eneseteadmata täitsa ära armunud. Kõik need liblikad, mida polnud ammu ammu tundnud, olid äkitselt tagasi.
Peale kokkusaamist tundsin, et ma elan. See tunne pani mind elama, ma tundsin midagi väga ootamatut.
Kuna ma polnud neid tundeid aastaid tundud, elu korralduse muutused ja kogu see laste-maaelu, siis ühel hetkel flippisin ära. Ei saanud enda tunneteküllusega hakkama ja ma suutsin ühe päevaga kõik ära nullida.
Ma ütlen, ma polnud aastaid nii palju nutnud, aastaid tundnud selliseid tunded ja ühtäkki olengi omadega alguses tagasi.
Kuid mul on hea meel selle üle, sest selline asi andis mulle nii suure tõuke edasi minna, anda oma elule uus võimalus ja alustada kõike nullist.
Boonuseks ka kaalukaotus ja nüüd igapäevaselt üritan jälgida oma toitumist ja liikumist.
Üllataval kombel ma pole vihane, pigem rohkem iseenda peale, sest mina olin see, kes rikkus ära ühe ilusa alguse. Kuid tundub, et nii pidigi minema.
Vot nii lühidalt kirjutasingi. Mulle pigem meeldib see, kui mul on tegemist, siis pole sellist aega, et mõelda sellistele asjadele.
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230812_1716446122638284362182850-768x1024.jpg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230813_154359_9658925589478949988831-1024x1024.jpg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230813_1536176183457022501283273-768x1024.jpg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230810_152040_22042051367716353937-768x1024.jpg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230813_100017_8781248141634655525683-576x1024.jpg)
Kostipäiv on samuti üleelatud. Ma räägin kõik juhtus nii valel ajal. Ajal, mil ma ei olnud mina ise, nii palju pingeid ja mõtteid ja siis suuta teha veel head nägu ka. Ma sain sellega võga hästi hakkama aga kui ma rääkisin sellest sõpradele, siis tundus küll, et tahaks nutta, nutta ja veel kord nutta.
Ma pigem olen hetkel 13 aastane pubekas kui 34 aastane 3 lapse ema🙃
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/img_20230812_203212_7138919248880039799333-819x1024.jpg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/received_6686856751958838325978655677144271-768x1024.jpeg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/received_5290200727091591371135687142645396-768x1024.jpeg)
![\"\"](https://kohvihoolikuelu.ee/wp-content/uploads/2023/08/received_10393588674184634065306548335003110-768x1024.jpeg)
Iga halb asi on millegi jaoks hea
Muidugi on. Mulle oli kõike liiga palju ja ilmselt pidigi minema. Kuigi jah.. 🙂